Tényleg furcsa kavics a határból. Salakok
A korábbi részekből már ismerős lehet, hogy gyakran botlunk olyan leletekbe amelyek gondolkodóra fogják az embert. Az avatatlan szemnek sokszor semmitmondó „kavicsok” rendkívül hasznos információkkal szolgálhatnak a régészek számára.
Most egy ilyen lelettípusról lesz szó, nevezetesen a salakokról, melyeket a malomkövekhez hasonlóan gyakran néznek meteoritnak a lelkes érdeklődők.
![](https://ngytm.hu/wp-content/uploads/2020/12/Salak_1-724x1024.jpg)
Ez nem is meglepő, hiszen ezek az aprócska darabok tényleg egy égből lepottyant kőre emlékeztetnek a lukacsos szerkezetükkel, a fura, sárgás-szürkés-feketés-barnás színükkel.
Az ember nem is hinné, hogy ezek nem mennykövek hacsak meg nem nézi őket közelebbről.
![](https://ngytm.hu/wp-content/uploads/2020/12/Salak_2-724x1024.jpg)
A salakokon ugyanis megfigyelhetők olyan jegyek amelyek alapján nem csak azt mondhatjuk meg, hogy ez a darabka egy salak, hanem azt is, hogy milyen salakról beszélhetünk, merthogy a salakoknak is több fajtája van, melyeket aszerint osztályozhatunk, hogy milyen tevékenység mellékterméke lehetett, ugyanis megkülönböztetjük a kohó- és kovácssalakokat.
A salakok közti különbséget szabad szemmel ennyire pontosan nehezen lehet szétválasztani, az elkülönítést csak akkor lehet elvégezni ha eredeti helyzetében, ún. in situ találunk a melléktermékre egy kemencében vagy annak környékén.
A szétválasztáshoz szolgálhat támpont gyanánt, hogy a kovácssalak többnyire jellegzetesen gömbszelet alakú, szerkezete olykor szivacsos, ezzel szemben a kohósalak darabokon láthatóak a lecsapolás során keletkezett folyásnyomok.
![](https://ngytm.hu/wp-content/uploads/2020/12/Salak_10-1024x683.jpg)
A salakok származását csak mikroszkópos illetve anyagösszetételük elemzése alapján lehet meghatározni, nem csak azt, hogy kohó- vagy kovácssalak, de szerencsés esetben azt is, hogy az érc honnan került ide. Az anyagösszetételük alapján még azt is meg lehet mondani, hogy milyen fémet próbáltak kinyerni az ércből.
![](https://ngytm.hu/wp-content/uploads/2020/12/Salak_3-1024x683.jpg)
Az Alföld területe nem kimondottan bányászatra alkalmas vidék, azonban vasat így is találhatott az egykor élt ember gyepvasérc formájában.
A gyepvasérc a mocsaras, vizenyős területeken található meg, az Alföld pedig a folyószabályozások előtt jóval mocsarasabb terület volt, mivel a Tisza és mellékfolyói, így a Körösök és a Maros is, melyek környékünket határolják, jóval nagyobb vízhozammal rendelkeztek és gyakran kiöntöttek.
Az egykor élt emberek ennélfogva könnyedén gyűjthettek a környéken gyepvasércet, melyből kohósítás útján nyerték ki a számukra értékes ércet, majd kalapálással tisztították, végül pedig vashoz jutottak.
Ennek a folyamatnak az emlékei a salakok, melyek félreértett meteorokként hevernek a határban.